Kosmonautika@kosmo.cz |
![]() Posádka : Walker,D.M.[VE] | Grabe,R.J.[PL] | Lee,M.Ch.[MS] | Thagard,N.E.[MS] | Cleave[ová],M.L.[MS] [ Popis letu | Obrázky | Experimenty | STS-30 v NASA ]
STS-30 / ATLANTIS Se sondou k Venuši Ing. JOSEF KRUPIČKA, CSc.
Sondu od výrobce (Martin Marietta v koloradském Denveru) dopravili na KSC 8. října 1988, kde v budově SAEF-2 (Spacecraft Assembly and Encapsulation Facility) byla spojena s kapalinovou pohonnou jednotkou určenou ke korekcím dráhy; k jejímu naplnění došlo 18. ledna. Další motor, Star 48 na tuhé pohonné látky, sloužící k navedení na oběžnou dráhu kolem Venuše, přišel na řadu 3. února. Pak zbývalo vybavit sondu ještě slunečními bateriemi (5. února). Radiolokační modul měla už od 18. ledna.
Pokus o start raketoplánu 28. dubna se neobešel bez problémů. Za perfektního počasí došlo v T-9 min v průběhu čtyřicetiminutové plánované pauzy v odpočítávání k závadě na jednom ze dvou počítačů v centru, které sleduje, zda start neohrožuje okolí. To se podařilo zvládnout. Horší průšvih způsobil palubní počítač raketoplánu, který v T-31 s zastavil odpočítávání. Přibližně v T-50 s došlo totiž ke zkratu uvnitř recirkulačniho čerpadla kapalného vodíku, které zajišťuje chlazení motoru SSME před startem. Zkrat zavinil drobný úlomek kovu. Kdyby nedošlo k předchozímu zdržení pro vadný pozemní počítač, proběhl by start raketoplánu hladce, protože činnost recirkulačních čerpadel končí v T-6 s.
Opakovaný start ohrozilo počasí (oblačnost nad přistávací drahou na KSC znemožňovala její použití v případě havarijního návratu), ale po jeho zlepšení odstartovala nakonec Atlantida ke svému 4. letu v 19.47.00 UT se zpožděním 59 minut, pouhé 2 minuty před vypršením startovního okna pro 4. květen. V 19.55.31 UT byla již na suborbitální dráze, odkud ve 20.39.28 UT pomocí dvou manévrů motory OMS přešla na víceméně kruhovou dráhu 295-303 km. Během navádění sice selhal jeden ze 44 motorů RCS, ale to celou expedici nemohlo ohrozit. Pětičlenná osádka ve složeni David M. Walker (velitel), Ronald J. Grabe (pilot) a tři letovi specialisté, Mark C. Lee, Norman E. Thagard a Mary L. Cleaveová, tedy čtyři muži a jedna žena, se s chutí ujala práce.
Osádku Atlantidy po nezbytném odpočinku čekaly další starosti: závadu v klimatizačním zařízení, která způsobila zvýšení vlhkosti ve vnitřních prostorách, odstranila změna orientace raketoplánu v prostoru. Selhalo také zařízení pro měření krevního tlaku a u telefaxového zařízení TAGS se zasekával posun papíru. Třetí den letu (7. května) vysadil jeden z univerzálních počítačů GPS (General Purpose Computer), který osádka po čtyřapůlhodinové práci, spojené s demontáží krycí příčky v obytném prostoru, nahradila záložním exemplářem. Výměna nebyla nezbytně nutná; počítač se již předtím podařilo uvést do chodu, ale přece jen se uskutečnila: jednak pro jistotu, jednak pro účely neplánovaného nácviku. Také v rámci nácviku, tentokrát na chystané výstupy kosmonautů do volného vesmíru, osádka zkušebně snížila tlak atmosféry v obytných prostorách. Řada pokusů a pozorování, sloužících jednak k aplikaci při dalších letech a jednak pro specializované vědecké úkoly, byla uzavřena 7. května.
Aktualizováno : 11.11.1997 [ Obsah | Pilotované lety | STS ] |